Tiedot
(1666) Henrik Richalenius Henricus Benedicti, Aboensis 1846. Luultavasti porvarin poika Turusta, jäänyt nuorena orvoksi. Mainitaan ylioppilaana konsistorin pöytäkirjassa 7.11.1666. — Turun katedraalikoulun vt. kollega 1671–72. Antskogin ruukinsaarnaaja Pohjassa (1674). Perniön kappalainen 1676. † Perniössä talvella 1677. Naimaton.
Veli: Turun akatemian kursori Johan Richalenius 1214 (yo 1658, † 1667).
Viittauksia: HYKA TAA Eg, Stipendianomukset 1641–1712 (2 kpl s.d. Henricus Benedicti Richalenius frater beati Joh: Cursoris); KA mf. ES 1750 (cc 11) Perniön käräjät 1.–3.10.1683 f. 221 (... fordom Cappellanen hersammastedes Sahl. H:r Henrich Rickalenio een hielpryttare är påförd ... 1676 om hösten ... men haar Sacellanus om Winteren dödh blefwen och Ryttaren sedan låtit sigh städia till båttzman ... bem:te Sacellanus, som och war ogift, allenaste 1 Åhr war wedh tiensten, och ganska ringa medel efter sigh lembnade, som H: höghwördigheet Biskopens attest af d: 15 Octob: 1677 ...), (cc 13) Perniön käräjät 11.–13.2.1685 f. 71v (Hustru Elisabeth Bengtzdotter Ricalenia (Vertaa 1728) inlade utj Rätten dett Venerandi Consistorij resolut: af d: 29. 9ber 1677 ...), 77v, 92 (Hustru Elisabeth Bengtzdotter ifrån Åbo ... dess broder fordom Sacellano). — V. Lagus, Studentmatrikel I (1889–91) s. 113 (XXVI); Consistorii academici Aboensis äldre protokoller III 1664–1671 (utg. H. Dalström, 1898) s. 171, 306. — C. H. Strandberg, Åbo stifts herdaminne I (1832) s. 406; J. Vallinkoski, Lisiä Laguksen ylioppilasmatrikkeliin. Genos 29 (1958) s. 22; J. Vallinkoski, Turun akatemian väitöskirjat 1642–1828. HYKJ 30 (1962–66) #714G.
Päivitetty 20.12.2023.
Lähdeviite
Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Henrik Richalenius. Verkkojulkaisu 2005 <https://ylioppilasmatrikkeli.fi/henkilo.php?id=1846>. Luettu 8.9.2024.
Ks. myös viittausohje.
Tiedot Laguksen ja Carpelanin matrikkeleissa
Richalenius, Henr. Nämd i prot. 7.11.1666 att underskrifvit attesten för Miltopæus mot Bång. Kpl i Bjerno 1675. Död 1677.
Lähde: V. Lagus, Studentmatrikel I (1889–91) s. 113.